Alt er så svært. Jeg er...
Derovre.
Sylvia...
Du milde!
Marcello, kom her! Skynd dig.
Sylvia...
"Mandag"? De skulle ud forrige mandag!
Men min far kommer i dag.
Nej, jeg sagde, at jeg ikke kan mandag. Jeg fjerner dem gerne selv.
Vær forsigtige med spejlet!
- Tager du "til salg"- skiltene ned? - På tredje sal? Hvorfor?
Jeg er ikke vicevært, vel? Den skal ovenpå.
Taco, skaf en stige.
Ja, jeg hader stiger. Jeg falder altid ned, men hun driver mig til vanvid.
- Armande, skal hun flytte ind? - Nej, hun bor i forstæderne.
Hendes far. Hendes mor døde. Hun vil være tættere på ham.
- Det var trist. - Ja.
Fint. Kom indenfor.
Hvis du vil skifte til arbejdstøj, kan du gøre det derinde.
Jeg har det på.
Okay, fint.
Min far kan komme når som helst.
Flytning er meningsløst. Jeg klarede mig fint i mit eget hjem.
Din datter gjorde det for dit eget bedste.
Hvad ved min datter? Jeg ved ikke engang, hvad det er.
- Det bliver 9 dollar og 80 cent. - Har du 10? Jeg har kun store sedler.
Fred.
Det er lejlighed 3D.
Michael, synes du, det passer bedre her...
...eller herovre?
Hvad siger du?
Så farmor lige så sur ud, da hun var ung?
- Hvad er der sket med bilen? - Hvorfor svarede du ikke?
Det tog to timer at overtale ham. Han er stædig som et æsel. Kom!
Du havde bilen i en time, Lydia. Se her.
- Det er også min bil. - Se den.
- Åh, herregud! Hvem har gjort det? - Du har hærget min bil!
Du havde den i en time, og se nu, hvad der er sket.
- Jeg hedder Laverne. - Hvem er du?
- Måske en, der gik forbi. - Det var en gammel dame i en orange bil.
Hvad? En gammel dame?
- Hvem er den kvinde? - Det er Laverne.
Jeg fandt hende her. Hun er helt vidunderlig.
Så dem, der boede her før, efterlod hende her?
Nej, heromkring. Hun bor i nærheden.
Okay, men nu skal hun gå hjem.
Ja, men hun kan jo holde dig med selskab af og til.
Hun arbejder med hjemmepleje!
Undskyld, det var ikke personligt.
Du forveksler mig vel ikke med en gammel sinke?
Jeg kan klare mig selv, tak. Jeg vil ikke have en fremmed i huset!
Men far, du kan ikke gøre alt selv. Så bliver jeg urolig.
Skal jeg have det dårligt, så du slipper for det? Undskyld, jeg er ikke grov.
Men jeg nægter at have den kvinde rendende i mit hus!
Okay, så sender vi hende hjem, men du skal sige det.
Intet problem.
Hør lige her...
Jeg har sagt mit andet job op. Hvad skal jeg nu gøre?
Tja, jeg ved ikke... Jeg mener...
- Sig ikke, at du er forsinket. - Nej, jeg er på vej.
Mor, jeg udskød et møde for at tage med.
Min søde søn, det var unødvendigt. Jeg kan jo klare det selv.
- De kender mig, og jeg kender dem. - Mor, jer er urolig.
Hvis jeg får problemer, så ringer jeg efter dig.
- Nej, ikke bøgerne. Jeg ordner dem. - Så skal jeg vel gøre det.
Lad os få en ting på det rene. Jeg lader dig være, hvis du lader mig være.
Det er fint med mig. Hvad betyder det?
Hvis du fortsat vil arbejde her, så gør intet af det, min datter siger.
Jeg skal tage mig af dine behov.
Lave mad og gøre rent er okay.
Det er ikke noget for mig. Hvad mere bad hun dig gøre?
- Gå ture morgen og aften. - Som en hund? Glem det.
- Og så... - Hvad?
Sørge for, at du skifter undertøj.
- Har du børn? - Ja, en lille datter.
Hun bor i Pittsburgh hos min søster.
Jeg kan ikke se uden briller
Nyd, at hun stadig er lille og endnu ikke har giftet sig med en idiot.
- Den der må ingen røre. - Far, jeg er tilbage!
Hej, jeg har købt pizza.
Og fra og med i morgen skal du købe ind, okay?
Du burde gå en tur i parken. Der er så fint, far.
- Har du det bedre nu, mor? - Jeg har det fint.
Jeg ringede kun, fordi jeg vidste, at du ville ringe.
Hvad er livet uden din mor?
Tak, skat.
Godaften.
Kom nu. Skynd dig, Mike.
- Der er noget, jeg vil tale om. - Vi går ind og taler om det.
Jeg så på kontoudtoget, at du havde hævet penge.
Hvad skal du bruge dem til?
- Hvor er her koldt! - Skift nu ikke emne.
- Jeg vil vide, hvad du brugte dem til. - At leve. Hvad ellers, skat?
- Vi taler om 2.000 dollar. - Vil du have kortet tilbage?
Jeg vil bare vide, hvad du brugte dem til.
- Bliver du og spiser? For jeg tænkte... - Svar mig.
- Hvad? - Hjælper du Alec igen?
Nej. Hvad har Alec med det her at gøre? Han er din lillebror.
Du er altid efter ham. Jeg må hellere lukke op.
Jeg ringer til politiet. Du bulede vores bil og truede en mindreårig.
- Ved du, at det er ulovligt? - Jeg har aldrig set ham før.
- Hvad sker der? - Hun er tosset.
- I eftermiddags... Er hun din mor? - Ja, det er hun. Hør...
I eftermiddags bulede din mor vores bil og stak af uden at lægge en seddel.
- Det er latterligt! Det passer ikke. - Gør det ikke?
- Har du ikke en orange bil? - Nej, det har jeg ikke.
Min søn så det hele.
- Tru ikke min søn! - Tag det roligt.
- Min mor er en gammel dame. - Bare giv mig forsikringsoplysningerne.
- Mor, hent forsikringspapirerne. - Nej. Forsikringen er ikke betalt.
- Herregud! - Kører du rundt uden forsikring?
- Du kunne have dræbt nogen! - Men det gjorde jeg ikke.
- Det var kun en lygte. - To lygter og en kofanger.
Jeg ordner det. Få et pristilbud og ring til mig.
- Bare køre sin vej...! - Mor...
To sølle lygter og så, "min mor er en gammel dame."
Det kunne du godt have holdt for dig selv.
Hvis nu hende kvinde parkerede lige ved siden af mig-
- hvad har det så med min alder at gøre? Ville hun ikke gøre det, hvis jeg var 20?
Når hun ringer, fortæller jeg dig det præcise beløb.
Jeg giver dig en blank check.
- Udfyld den og giv hende den. - Jeg ved ikke, hvor hun bor.
- Er hun ikke din nye nabo? - Nej, det er hendes far.
- Giv ham den. Hvordan er han? - Jeg har aldrig set ham.
- Hvorfor svarer du ikke? - Fordi jeg vidste, at det var dig.
- Tak. Hvordan går det? - Fint.
Din nabos datter ringede og gav mig et pristilbud.
-1500 dollar. -1500 dollar?
- Vent lidt! Lad mig tale med dem. - Nej, bare skriv checken og kom videre.
Ikke næste søndag men søndagen efter er Carlas fødselsdag. Jeg siger det nu...
Hvornår har jeg glemt mit barnebarns fødselsdag?
- Sidste år. - Jeg var bortrejst. Jeg husker ikke...
På søndag om en uge. Jeg henter dig kl. 9. Skriv det ned.
Goddag.
Mr Barcroft, du har besøg!
- Godmorgen. - Godmorgen. Ja?
Jeg hedder Elsa Hayes. Jeg bor i lejlighed A, lige om hjørnet.
Frederick Barcroft.
Er det muligt at skrue en smule ned?
- Hvad kan jeg hjælpe Dem med, mrs...? - Hayes.
- Checken til Deres datter. Kald mig Elsa. - Bilen, ja. Min datter nævnte det.
Det er ret pebret. 1500 dollar.
- Undskyld, men hvad mener De? - To lygter burde ikke koste 1500.
Mine børnebarn kan leve af det her i en måned, eller måske to.
- Fem børn med enkemand til far. - Er din datter gået bort?
Nej, min svigerdatter. Hun var så smuk. Hun blev taget fra dem meget ung.
Jeg forsøger at hjælpe, så godt jeg kan med min pension.
Så har vi den yngste, April, som fik meningitis som barn. Hun kan ikke gå.
- Det gør mig ondt. Det vidste jeg ikke. - Hvordan skulle du vide det?
- Er det her din kone? - Ja.
Hun er... smuk.
- Er hun ikke blandt os længere? - Det stemmer.
Jeg er også enke. Gennem 27 år.
- Og du? - Syv måneder.
Det første år er værst. Du kommer over det.
Det er jeg allerede. Vi hadede hinanden.
Godt...
Hvis du mangler noget, skal du bare ringe på.
Jeg betaler allerede en dame, som spørger, om jeg mangler noget-
- og får at vide, at det gør jeg ikke.
Jeg tror ikke, at du ikke har brug for noget.
Alle har brug for noget.
Okay.
Jeg lovede at gå med April til børnelægen.
Han er en hjerteløs, ond gammel mand.
Frue? Han bad mig give Dem den her tilbage.
"Betal, når du kan", sagde han. Han sagde at børnebørn er vigtigere end en bil.
- Det er generøst, men det kan jeg ikke. - Tag den, inden han ombestemmer sig.
En bjørn med englevinger.
En artiskok med et blødt hjerte.
Et pindsvin, der er lige så rart som en panda.
Jeg købe ind. Er der noget, du vil have?
Være 30 år yngre og have en prostata så stor som en jordnød.
Jeg skal høre, om de kan klare det.
- Stakkels mand... Han er syg. - Nej, han er ikke syg.
- Hvorfor ligger han i sengen hele dagen? - Aner det ikke. Han er træt.
Nej, der må gøres noget.
Man kan ikke bare lade ham isolere sig på den måde.
Jeg har forsøgt, men han er ret stædig.
Stædig?
Det er en udfordring.
- Fik du checken af damen overfor? - Niks.
- Ikke? Jeg talte med hendes søn. - Hun gav mig kontanter.
Underligt... Jeg troede, det blev svært at få den gamle hejre til at betale.
Du tog fejl.
Tæl dem.
Nå, hvorfor er I kommet på besøg og har taget det fine tøj på?
Vi ville se, hvordan du ahr det, og hvordan det går med Laverne.
Var det nødvendigt med en hel konvention for det?
Du kunne bare have ringet og spurgt, så havde jeg svaret "godt".
- Kom nu, far. - Jack...
Hvordan kan du kalde mig "far"? Du har været i familien i 15 år.
Selv du burde har forstået nu, at jeg ikke er din far.
Okay, far.
Det gælder en virksomhed, som vi gerne vil ind i.
Jeg forklarer.
Fred, forestil dig et stort lagerlokale-
- og rettighederne til at lancere et fantastisk produkt på markedet.
Mine damer og herrer...
"Tab ikke"- brillerne.
For de glemsomme. Og desuden...
De er uforgængelige.
Men med den her...
Jeg fandt dem!
Og hvis fjernbetjeningen bliver væk, skal man så have en anden for at finde den?
Godt spørgsmål. En praktisk kæde at have om halsen-
- så man altid har den med sig.
Hvorfor kan man ikke have brillerne om halsen og droppe fjernbetjeningen?
Svigerfar, vi ville høre, om du vil skyde penge i idéen.
Vi laver alt arbejdet, og du får et stort beløb sidst på året.
Hvor meget ville det koste mig?
60.000.
Tal med ham. Gør det.
- Hej, far. Har du ondt i hånden? - Nej.
- Far, jeg har aldrig bedt dig om hjælp. - Det ved jeg.
Du beder om hjælp for din mand, som jeg holder lige så meget som iskias.
- Men jeg elsker ham. - Ja, og det er en gåde for mig.
Det kan virke underligt-
- men når jeg er sammen med ham, er jeg ikke bange for noget.
Du burde være bange for netop det, at være sammen med ham.
Han er så lusket.
Vi spørger ikke kun for vores skyld.
- Det gælder Michael og hans fremtid. - Okay, jeg vil tænke over det.
Tak, far.
Og for resten er det ikke 60.000.
Det er 90.000.
- Hvad vil du? Hvem lukkede dig ind? - Mor gav mig nøglerne.
Alle kan komme og gå, som de vil. Mit hjem er som en havneby.
- Undskyld. - Nej, glem det. Du kan blive her.
Kors, knægt! Du stinker! For pokker da...
Jeg er ved at blive en mand, morfar. Mor sendte mig...
- Sig ikke, at du skal lokke mig ud. - Der er en fin park i nærheden.
Hvorfor taler alle om den?
Hvad er det, der er så godt ved den? Sidde der på en bænk som et fjols.
Mit søde, vidunderlige barnebarn, forstår du det ikke?
Morfar vil ikke gå ud. Han har det godt hjemme.
Det havde jeg ventet, så jeg har en plan B.
Mor, ingen tager en kunstner uden sponsor alvorligt.
Sagde Sebastian ikke, at du kan udstille, når du vil?
Jo, når jeg spørger, siger han: "Når bare du slipper gysserne".
- Hvor meget vil han have? - Meget. Det er ikke det værd.
Penge, penge, penge. Hvad er det i runde tal, skat? Hvor meget?
1500 på forskud.
- Hvem er det? - FBI.
- Raymond, sikke en overraskelse. - Gav du ham checken?
Jeg gik derover, men han var der ikke.
- Hvor er du? - På et museum. Jeg kan ikke tale nu.
En mand sidder og stirrer på mig. Hej!
Inden længe sætter han en privatdetektiv på mig.
Jeg beder om regningen. Du betaler, ikke? Jeg har ikke en klink.
Mrs Hayes! Jeg beder Dem.
- Jeg har brug for hjælp. - Et øjeblik!
- Mrs Hayes! Mrs Hayes! - Ja, ja.
- Jeg beklager, men det er akut. - Ja, jeg kommer.
Alt er ødelagt. Det er en katastrofe!
- Brænder det? - Nej, det er rørene.
- Jeg ved det ikke, mrs Hayes. - Elsa.
De må hjælpe mig. Alle er væk. Viceværten er ude.
Laverne er i Pittsburgh. Jeg skulle bare have et glas vand, og se nu!
Det vil ikke holde op!
Du skal lukke for hovedhanen. Hvor er den?
- Det ved jeg ikke. - Ved du det ikke?
Okay, så leder jeg efter den.
Et øjeblik. Her er den.
- Gudskelov er det overstået. - Tak ikke Gud, tak mig.
- Jeg får lungebetændelse. - Nej, du gør ikke.
- Fred, hjælp mig. - Jeg kan ikke.
- Lægen sagde, jeg ikke må anstrenge mig. - Nej, bare hjælp mig op.
Bare lidt. Lad mig gå...
Nu.
- "Hjælp mig!" - Hvad? Du fik sikkert lungebetændelse.
- Fred? - Jeg er her.
- Hvorfor ligger du altid i sengen? - Hvorfor er du altid oppe?
Hvorfor render du rundt hele tiden? Det er meningsløst.
Jeg er træt, derfor ligger jeg i sengen.
- Det smager godt. - Jeg havde en restaurant engang.
- Er der fløde i dressingen? - Nej, den er sund og velbalanceret.
Jeg var diætist.
Hvor mange forskellige job har du haft?
Åh, Fred, ved du hvad...
Livet er langt, og når man har levet i mange år-
- og gjort ting, man ikke troede betød noget-
- så en dag indser man, at man har udrettet en hel del.
- Så meget, at man ikke husker det hele. - Jeg gør. Hjem-job. Job-hjem.
Hvad er det der?
Det var mit første liv.
Jeg spillede klassisk guitar. Jeg havde en karriere foran mig.
Jeg skulle renovere vores hjem. Jeg havde en elektrisk sav.
Jeg gled og...
...beskadigede senen.
Åh, Fred. Det er jeg ked af.
Det eneste, der betød noget for mig.
Det er en vidunderlig arpeggio. Kom nu, spil noget for mig.
Jeg har undervist i musik, så jeg kan genkende en god hånd.
Lad den være. Det er kun en dekoration. Jeg nænner ikke at smide den ud.
Som sagt, min teknik er ikke perfekt.
Jeg vil bare more mig. Spille lidt musik. En sang.
Jeg går ikke op i teknik. Nogenlunde går an.
Undskyld, men jeg gør ingenting nogenlunde.
Ikke før nu. Nu hvor jeg er gammel, er alt nogenlunde.
Jeg foretrækker at ligge i sengen og ikke spilde energi på at gøre noget halvt.
Uanset om man går, snakker eller tænker. Det bliver kun værre.
Nu må du have mig undskyldt. Tak for middagen, og tak for hjælpen.
Jeg trænger til at hvile mig. I fred.
Kun de døde hviler i fred.
Kender du til de levende døde? Godt.
Jeg er en af sjældne døde, der er i live.
Jeg virker levende, men jeg er allerede død.
De monterede den uden pakning. Derfor gik den i stykker.
Godt klaret, Armande. Hvad skulle vi gøre uden dig?
Jeg lader døren stå åben, så slipper du for at lukke mig ind.
Fred?
Døren var åben.
Jeg kom til din mindegudstjeneste, men du er jo ret aktiv.
Der er stor aktivitet her nu.
- Tak skal du have. - For hvad?
- At du beder mig sidde ned. - Værsgo at sætte dig.
- Hvad sker der i verden? - Ingenting. Det er kun nonsens.
- Hvorfor læser du så avisen? - Kun dødsannoncerne.
Jeg vil holde styr på vennerne.
Hvorfor foregiver du at være en, du ikke er?
Det er sådan, jeg er. Det er kun dig, der ser noget i mig, som ikke er der.
Men det er der. Du gav mig den mest fantastiske gave i aftes.
Selv en sten ville ikke have modstået dine tårepersere.
Nej, det var ikke det, jeg mente, selv om det var en fin gave.
Nej, jeg hentydede til, at du bad mig om hjælp, Fred.
At bede om hjælp er at vise sig svag og hjælpeløs-
og stå nøgen foran andre.
Du var nøgen foran mig, Fred.
Det er specielt at lade nogen hjælpe en-
- og du bad mig om hjælp.
Fred, vejen til livet er lang.
Hvem sagde det? Gandhi? Moder Teresa? Rocky Balboa?
- Nej, jeg sagde det. - Jeg er tilbage!
Jeg købte melon. De havde ingen i jordnøddestørrelse i prostatadisken.
- Hør her... Mrs Hayes... - Elsa.
Ja, Elsa. Jeg bad om hjælp, fordi jeg var ved at drukne.
Jeg forstår ikke, hvorfor det er så vigtigt.
Nå men... Men du siger ting til mig-
- som ingen har sagt før. Hvad forlanger du af mig?
Jeg ønsker, at alt mellem os skal være som første gang.
Fred, vil du gerne have, at jeg viser dig vejen til livet?
Hvis du får det bedre af det, så...
Ja, det er i hvert fald små skridt.
Et trin efter det andet.
Et, to, tre.
Små trin.
Undskyld, jeg vil gerne høre lidt om danseundervisningen.
- Ja. - Tak.
Til dig?
Ja, hvem ellers?
- Undskyld mig et øjeblik. - Tak.
- Har vi en aldersgrænse? - Nej, ikke officielt.
De må ikke kradse af på dansegulvet. Sig, at der er optaget.
- Vi tager desværre kun mod par. - Par?
Ja, hun er single. Og jeg er single.
Nej, det er diskriminering, og det er ikke okay. Vil du vide hvorfor?
Når man har en lille kyssemund som din, og den begynder at blive så rynket-
- og dine små bryster, som ikke er noget særligt-
- begynder at falde som modne blommer fra træet-
- så indser man, at man er interesseret i dansetimer.
Hej, er Fred hjemme?
Ja, han går aldrig nogen steder.
Fint.
- Hvor er han? - På sit gemmested.
Hvorfor sidder du foran tv'et? Det er skønt vejr.
- En smuk pige kan tage dig med ud. - Det er jeg ikke, men jeg forsøger.
- Jeg er for træt. - Fred, du skal have noget luft.
Begynder nu ikke med den der "gammel træt mand"- snak igen.
- Jeg skiftede adresse, ikke krop. - Du bør skifte hoved.
- Her lugter af hamburger. - Jeg kan ikke lugte noget.
Du er bare vant til det. Du ligner endda Ronald McDonald.
- Må man ikke have en farverig skjorte? - Visse ting passer sig ikke i vores alder.
Jeg er din læge. Jo mere du ligger i sengen, desto trættere bliver du.
Der er en dejlig park lige om hjørnet.
Pas dig selv! Jeg har det fint!
Lad mig være træt, når jeg vil være det.
Hør nu...
Laverne...
Jeg skal ud.
Åh, Fred.
Kom ind. Trin nummer et.
Ja, det var mig, da jeg var ung.
Hvis du havde set mig for 50 år siden, så havde du troet mig.
Vi var ret ens. Jeg havde blond hår, platinblond.
Folk forvekslede os. Det gjorde min mand vred.
Jeg forsøger at hans ansigt for mig, men jeg kan ikke... Sid ned.
- Efter 23 år kan jeg ikke huske det. -23? Jeg syntes, du sagde 27.
Hvis man tæller årene, inden vi giftes os, med, så er det 27.
Nogle gange siger jeg 23, andre 27. Sæt dig ned, Fred.
Jeg så, at du standsede ved Anita ved Trevi-fontænen i Rom.
Hvem er Anita? Er hun en filmfigur eller en skuespiller?
Anita Ekberg, skuespilleren. "La dolce vita."
- Mastroianni, Fellini, du ved nok. - Ja, men jeg har aldrig set den.
Den bedste film gennem tiderne.
Jeg har altid drømt om at rejse derover, men Max tog mig aldrig med.
Jeg forsøgte at overtale ham, men han havde for travlt med arbejde.
Min drøm var, at jeg skulle være Anita, og han skulle være Marcello.
Men sådan skulle det altså ikke være.
Jeg går ud fra, at du ikke engang kender Picasso.
- Tøjdesigneren? - Nej, kunstneren.
Det ved jeg godt. Det var bare en dårlig spøg.
Han malede et herligt portræt af mig. Jo, det gjorde han.
Jeg var den unge pige, og han var den ældre mand-
- men mellem os var der en platonisk og lidenskabelig kærlighed.
Hvad mener du egentlig med det?
Tiltrækningen mellem os var meget stærk, men vi gjorde aldrig noget.
Ingenting.
En dag tog han et stykke papir og malede mit portræt og sagde:
Jeg husker det, som var det i går. Han sagde: "Det her er bedre end samleje."
Og jeg svarede: "Ja, Pablo."
- Har du det stadig? - Ja da. I pengeskabet.
Jeg ved ikke, hvor nøglerne er, men jeg kan finde dem.
Ja, du har virkelig haft et utroligt liv.
Det stemmer. En smuk kvinde kan få, hvad hun vil.
- Fred, det der er ikke mig. - Nej. Hun ligner dig ikke.
- Jeg har billeder, hvis du ikke tror mig. - Jeg tror dig.
Du er bare anderledes.
Fred, sig mig, hvad har du fået ud af livet?
40 års telekommunikation, et dårligt ægteskab-
- en besværlig datter, som jeg holder af nogle gange, og et par venner.
Det er vel mine 80 år.
Er du 80?
- Du er ældre, end jeg er. - Er jeg det?
Det der lød ikke så godt.
Jeg er 74. Du er sammen med en yngre kvinde.
Efter 80 år på denne jord, hvor meget har du grinet?
Meget lidt.
Bliv lidt hos mig, Fred, og drik te og spis noget kage.
Vil du spille noget for mig?
Nej, jeg spurgte først. Jeg spiller noget, hvis du spiller noget først.
Så må du vente længe.
Glem ikke-små trin. Er du parat til det næste?
- Åh, det er så smukt! - Jeg ser ingenting særligt ved det.
Babyer, der kaster deres mad op.
Gamle, der sidder på bænke og venter på at falde af pinden.
Så... Du og din kone, hadede I virkelig hinanden?
Hun var en god kvinde, men vi havde nogle misforståelser.
Ikke mere?
Hun var god til at organisere.
Var du lykkelig?
Jeg ved det ikke. Det spurgte jeg aldrig mig selv om.
- Vi var vel som alle andre. - Ulykkelige.
Kan vi ikke skifte emne? Jeg synes ikke om at tale om det.
Jeg vil faktisk gerne hjem.
Ja, du er træt.
Nej, jeg synes ikke om parker. Det føles, som om jeg allerede er på kirkegården.
Jeg tog aldrig min datter med i en.
- Eller hunden, da jeg havde en. - Så går vi hjem.
Kom nu. Hvorfor er du så gnaven?
Undskyld, jeg vil have nogle blomster. Vil du hjælpe mig?
- Ja da. Til en kvinde? - Ja.
- Hun vil måske gerne have roser. - Aner det ikke.
Er det første gang, du giver hende blomster?
- Ja. De her... - De er meget fine.
Ja, jeg vidste, at du ville blive vred.
Jeg har ikke besøgt dig i otte måneder.
Jo vredere du blev, desto sjældnere kom jeg.
Jeg forlader knap nok huset. Spørg folk.
Jeg besøger ikke nogen. Ikke engang levende mennesker.
Hør her... Jeg vil spørge dig om noget.
Var vi lykkelige?
Nej, jeg ved det godt.
Jeg ville bare være sikker.
Her har du din udstilling.
- Hvor har du den fra? - Spørg ikke. Sig intet til din bror.
Ingen blomstret skjorte i dag?
- Den var stribet. - Pyt.
Du har ret. Ingenting spiller nogen rolle længere.
Det er bare at indse, at vi ikke længere har nogen værdi her i livet.
Det er på tide at give op, gamle ven.
Du har brug for lidt hjemmepleje. Laverne.
Jeg har ikke brug for hende. Hun har brug for arbejdet.
Behold hende, Fred. Du får brug for hende.
Hvorfor er du så negativ? Hvad er der med dig?
- Jeg var dum nok til at forelske mig. - Det gør mig ondt.
Hvem er kvinden?
- Umuligt. - Ja, selvfølgelig.
Giv mig det der!
Gamle damer er gamle, unge piger er unge-
- og vi er kun affald.
Affald, ja. Ligesom din kaffe.
Fred, er du parat til trin nummer tre? Undskyld, du har vist besøg.
Det her er min ven, John. Elsa, min nabo.
- Jeg skulle netop gå. - Nej, trin tre kan vente.
- John. Dejligt at møde dig. - I lige måde.
Ja. Hav en god aften.
Din gamle ræv! Trin tre, hvad var det, I talte om?
- Det er bare en leg. - Hvor sødt. Hvilken leg?
Der er intet at fortælle. Egentlig er det en lang historie.
Jeg lånte hende penge, og hun ville takke mig.
At selv du har et kærlighedsliv, giver mig håb for fremtiden.
Kærlighedsliv? Er du tosset?
Hvad mener du med "selv du"? Hvorfor kan jeg ikke have det?
Tillykke! Hun virker som en bemærkelsesværdig kvinde.
Så kan du bemærke hende, men jeg anbefaler det ikke.
- Hun har problemer. - Det har alle kvinder. Hvilke problemer?
Hun forsørger sin arbejdsløse søn, som er alene med fem børn.
Hun er lidt skør. Men det opdager du nok selv.
Du er jaloux. Sådan har jeg aldrig set dig i alle de år.
Så jeg skal bare stole dig blindt på dig?
Hvor kører du mig hen? Hvad er dette tredje trin?
Stoler du på mig eller ej?
Du behøver ikke gøre noget. Jeg tager mig af det hele.
Hej! Nu er jeg ikke single længere.
Vi er kommet for at få vores første lektion.
- Udfyld den her. - Tak skal du have.
Så, Fred...
Udfylde den? Er du rablende sindssyg?
Jeg nægter at gøre det der. Nej, jeg går ikke derind.
- Det er skønt. Giv det en chance. - Du er ikke rigtig klog.
Du behøver ikke lære denne dans. Synes du ikke om det, kan vi gå.
Elsa, farvel. Jeg vil ikke have mere med dig at gøre.
Herregud...
- Hvorfor er gamle altid vrede? - Jeg ved det ikke. Hvem er vred?
Ikke jeg!
Ja, du har sikkert ret. Jeg er vred.
- Også mine forældre. - Hvorfor det?
Far har ingen penge til brillerne med fjernbetjening.
Mor er vred på alting.
Hun råber altid op. Nogle gange vil jeg kvæle hende.
Du må vente med at hævne dig, til hun bliver gammel.
Hun gør det mod mig nu.
Hvorfor vil hun hævne sig?
Jeg ved ikke, om jeg var en god far. Jeg tror det ikke.
Du er i hvert fald en god morfar.
Armande!
- Hvad har du lavet? - Jeg faldt ned fra en stige.
- Armande! Hvad i helvede...? - Ja...To måneder i gips.
- Hvem skal hjælpe mig? Jeg må finde en. - Jeg har en idé.
- Ser du på mig? - Ja.
- Hvad vil Lydia sige? - Tager vi os af det?
Gå du bare, skat. Nej, jeg tager en taxi. Det skal nok gå.
Undskyld mig.
Hej, Elsa. Tak, Will.
Har du lavet dit hjemmearbejde, Elsa?
Hjemmearbejdet er gjort.
Men onsdag aften glemte jeg at tage den grønne pille.
- Hvordan kan det være? - Jeg var optaget af noget andet.
Det er kun starten, men jeg tror... Det er måske et venskab.
Men jeg har aldrig vidst, hvornår venskab blev til kærlighed.
Men jeg tror, at hvis det nu er kærlighed...
Så er det intenst og hurtigt! Og så siger man til sig selv, at det er venskab.
- Det skal jeg huske. - Du har god tid til at klokke i det.
Men jeg, på den anden side...
- Så syg er du ikke, Elsa. - Lyv ikke, doktor.
Jeg så prøvesvarene.
Jeg kunne knap nok komme hertil selv.
Marcello...
Marcello, kom herhen!
Undskyld. Jeg lod mig rive med.
Jeg burde ikke have taget dig med til danseskolen.
Jeg respekterede ikke din takt.
Men... for at gør det godt igen, vil jeg invitere dig på byens fineste restaurant.
- Det agter jeg ikke at sige ja til. - Du er stadig vred. Godt...
Så siger jeg undskyld igen, og vi stillet uret tilbage...
- ...og vender tilbage til trin to. - Du skal ikke lære mig at gå.
Du gjorde mig til grin foran alle de galninge.
Fred, du forlod mig der. Jeg lignede en tåbe.
Du fornærmede mig. Jeg ville hjælpe dig til at prøve noget nyt.
Tak, fordi du hjalp en stakkels idiot.
Jeg havde bedt hvem som helst med to hænder at lukke for hanen-
- som et fjols havde gemt på det mest utilgængelige sted!
Hvem som helst? Virkelig?
Fred, jeg... Jeg har syntes om dig lige fra starten.
Jeg er ked af, at du ikke kan se det.
Elsa? Elsa?
Lad os ikke skændes mere.
Jeg har ikke gjort andet hele mit liv.
Undskyld. Jeg er bare en skør, gammel mand.
- Vi er bare to gamle tosser. - Det kan man godt sige.
Klæd nu om, så glemmer vi, at det her skete.
Hvordan kunne du holde ham ud?
Han er en meget besværlig mand.
Man skal tage ham med en...
Elsa? Hvad er vi? Du og jeg?
Siden jeg mødte dig, er mit liv blevet anderledes.
Det er mærkeligt.
- Godt eller dårligt? - Bare mærkeligt.
Fred, jeg vil ikke blive såret.
Og du ved, hvor meget jeg holder af dig.
Jeg tænker på, om det er mere end det. Jeg har meget stærke følelser.
- Du lyder som en teenager. - Det er jeg.
Ja, det er dig. En pige i en kvindes krop.
En meget smuk kvinde.
- Så det er altså godt? - Ja da!
Tror du, at vi har en fremtid sammen?
Rødmer du?
Jeg elsker en 80-årig mand, der sidder over for mig og rødmer.
Hvordan kan jeg undgå at forelske mig i dig?
Tak.
- Kaffe? Måske en cappuccino? - Nej, bare regningen, tak.
- Hvad er det? - Mit høje blodsukker.
- Ved du, hvordan det er at være syg? - Stik fingeren ned og nyd det.
Ved du, hvad Pablo sagde til mig? Picasso, du ved.
Han sagde: "Du skal håne døden, for så vil den frygte dig."
Du er ikke bange for døden. Fred, du er bange for livet. Fingeren.
Bare sig til, når I er klar.
- For livet. - For livet, Fred.
De forsøger at flå os.
Lad mig se, Fred. Jeg inviterede dig, så tag det roligt.
- Har du nok? - De vil flå os.
Fred, vi gør sådan her:
Jeg tæller til tre og så rejser vi os og går.
De vil ikke lægge mærke til to harmløse gamle.
Parat? En, to...
- Elsa! - Tre! Kom nu!
- Har du set det gamle par ved bord 5? - Ja, de er lige gået.
Åh, herregud!
- Hop ind, Fred! - Det er vanvid!
Vi betaler ikke 400 dollar for en middag. Hop nu ind, Fred.
Det her er ikke godt for mit helbred.
- Følger de efter os, Fred? - Jeg ved det ikke.
Slap af. Tror du virkelig, de vil smide os i fængsel?
- Motorstop. Det sker af og til. - Hvad er der galt?
- De missede os. - Du er ikke rigtig klog, kvinde.
Jeg gør alt for at holde trit, men du har knald i låget!
Stop nu, Fred. Alt er godt.
- Men hvorfor betalte du ikke? - Fordi det var en dejlig aften.
Den var uvurderlig. Så er der intet at betale.
- Åh, herregud. Jeg har det dårligt. - Hvordan?
Nej, Elsa. Jeg kan ikke få vejret. Min venstre... Min venstre arm gør ondt.
- Fred, søde ven. - Kør mig til sygehuset.
- Lad os ikke skændes. - Jeg får et stroke.
Jeg skal sidde og savle i en kørestol resten af livet.
Jeg har set på alle prøvesvarene. Alting virker normalt.
Har du drukket og spist tung mad i aften?
- Oplevet stærke følelser? - Alt det, du sagde, på to timer.
Jeg giver dig noget afslappende. Tag hjem og gå i seng straks.
- Det gør han. - Hvis damen tillader det.
Din mand er bare stresset. Han trænger til hvile.
Min mand? Ja. Han er...
Et ægteskab er så langtrukket.
Han er så kedelig, at jeg må ruske lidt i ham...
- Koner er ulidelige fra starten! - Piller. Tak.
Kært. Efter alle de år vil de stadig skændes og forsones.
Jeg fandt dig her, og her vil jeg...
...forlade dig.
- Hvordan har dit gamle hjerte det? - Det går bedre.
Hvis du venter to sekunder til, så går jeg.
Er det for tidligt at spørge, om jeg må sove hos dig i nat?
Kun sove.
Hvilket trin er det?
Jeg er holdt op med at tælle.
Godmorgen.
Ja, det er morgen.
Det er ikke en nogenlunde dag.
- Du spiller guddommeligt. - Nej, nogenlunde.
Guddommeligt.
Hej, Armande. Hvordan går det med armen?
Den...
Far? Far?
Far?
- Far? Hvad laver du? - Tager et bad.
- Har du det godt? - Hvad tror du?
Jeg har aldrig set dig bade på dette tidspunkt.
Ryd forsiden! "Mand går i bad om eftermiddagen."
Og...
- Hvad er det her? - Et par sko.
Er det Lavernes?
Det er nok kvinden, der bor over for!
- Far, hvad laver du? - Hvad jeg burde have gjort for længst.
Vil du gå ud og lukke døren, tak?
- Ved John det? - Det er mit liv, Lydia!
Vil jeg droppe pillerne, gør jeg det. Vil jeg have et bad, så tager jeg et...
For resten, jeg har fundet et nyt job til Laverne. Hun kan forklare dig det.
Men hvorfor?
Hvorfor, far? Du opfører dig som et barn.
Det tager jeg som en kompliment. Nu må du have mig undskyldt.
Døren!
Hver sang på pladen er den sang. Alec gav mig den.
Jeg elsker det. Så stimulerende. Som koffein for ørerne.
Du er tosset.
- Du er en skør, tosset, smuk kvinde. - Det ved jeg godt.
Vi skal bruge flere tomater.
Skriv det på tavlen.
JEG ELSKER DIG
Disse billeder repræsenterer mine drømme de seneste år-
- og jeg vil dele dem med jer.
Jeg vil indvie udstillingen med mit yndlingsværk: "Eksplosion"...
Hun er her.
Undskyld forsinkelsen. Min bil var på værksted.
"Eksplosion af smerte."
God fornøjelse.
Det her er min kæreste Fred.
Min ældste søn Raymond. Og hans kone Laura.
- Skal jeg hente noget at drikke? - Ja tak.
Husker du de tegninger, han lavede som barn? De var så bedårende.
Du, på den anden side, holdt af aritmetik.
Fred?
Fred, jeg har hørt meget om dig.
- Hvad synes du? - Åh, det er meget...
...intenst.
Jeg beundrer din hengivenhed både som mand og kunstner.
Alene med fem børn. Det må være hårdt.
Jeg har ingen børn. Raymond har familie, men han har kun en datter.
Så det der er lille stakkels April?
Fred?
Du er for meget! Du fabler løs. Historien om børnene var hjerteskærende!
Men hvis en historie skal være sørgelig, skal den være meget sørgelig.
Jeg ville ikke bare fortælle en nogenlunde sørgelig historie.
Det fik gang i min fantasi.
Halløj, farmor og farfar! Bør I ikke gå hjem i seng?
Bland dig udenom, knægt!
Hvorfor sagde du ikke bare sandheden?
- Troede du, at jeg ville have dem tilbage? - Du får dem.
- Pengene var til Alecs udstilling. - Og hvis visse ting ikke stemmer?
Hvis du fortalte, at Lydia ikke var din datter, ville jeg være ligeglad.
Okay, nu glemmer vi det hele og starter forfra.
- Hvad mere har du ikke fortalt? - Ingenting.
Det er sandt. Fuldstændigt.
Det er min Fred. Det er sådan, jeg holder af dig.
Hvorfor fortalte du mig ikke om Fred?
Synes du om ham? Han er flot.
Hvad sker der egentlig? Hvad er formålet med det her så sent?
Forsøger du at sige, at jeg er for gammel?
Nej, kun at du er uansvarlig.
Pudsigt. Og det kommer fra en, der har været gift tre gange.
Pointen er...
...at vi gør hinanden lykkelige.
Ved han, at du er syg?
Nej. Og dit hoved vil rulle, hvis du fortæller ham det.
Okay. Sig, at jeg er smuk.
- Du er smuk. - Næsten...
- Står bilen uden for indgangen? - Hvorfor er du pludselig så anspændt?
- Hvad laver du? - Jeg maler bare et lille hjerte.
- Du er søreme fin i tøjet! - Min datter har fødselsdag.
Mor, han er din kæreste.
- Hvorfor inviterer du ham ikke? - Han er nok ikke interesseret.
Børn, der råber op, og junkfood, balloner og opkast.
- Han har bedre ting at lave. - Det har jeg faktisk ikke.
- Så er det afgjort. Kom nu. - Okay. Tak.
- Er du sur over, at jeg tog med? - Nej, ikke spor.
- Er du sikker? - Bombesikker.
- Du ser lidt underlig ud. - Men jeg er jo lidt underlig.
Åh, Alec!
Godt at se dig igen.
- Er det din gave? - "Morgen på landet."
- Det var mest passende til hendes alder. - Hvad mener du, Alec?
- Er det der en død and? - Ja, det er det.
Det er bliver meget værd om nogle år. Hun kan sælge det og købe græs.
Okay, alle sammen. Nu tager vi et billede.
Fred og mor. Kom nu.
- Kommer din far? - Ikke så sent. Hvorfor det?
- Jeg sagde til Fred, at jeg var enke. - Mor! Hvorfor?
Det røg bare ud af mig.
Et stort smil, alle sammen!
- Er I klar? - Ja. Fint.
Nej, vent!
Morfar er kommet.
Morfar!
Den skiderik... Han kom.
- Er det din kones far? - Nej, min far.
Morfar! Hop ind i billedet her!
Okay, alle sammen. Smil! Klar?
Ryk lidt sammen. Smil.
- Du nyder at gøre sådan mod mig. - Jeg har ikke gjort noget.
Kun mod min eksmand.
- Jeg havde gode grunde til at dræbe ham. - Jaså? Hvad?
- Han svigtede mig. - Jeg håber ikke, at jeg svigter dig.
Han var meget utro.
Da jeg opdagede, at han havde en affære-
- konfronterede jeg ham, men han benægtede det.
Så jeg fulgte efter ham for at tage ham på fersk gerning.
Fik du det ud af ham?
Nej, jeg tog til London med veninderne. Og vi gik på en stripklub.
Efter showet kom en af mændene tilbage. Han var meget flot.
Høj, mørk og flot. Han havde blå øjne og hed Steve.
Og han så mig i øjnene, og jeg sagde: "Hvor meget?"
Så kom han til mit værelse og var meget hengiven.
Og han var... sexet.
Da jeg kom hjem, fortalte jeg Max det hele.
Han blev vred, så jeg sagde: "Hvorfor er du vred? Må jeg ikke gøre det samme?"
Så sagde han: "Jeg er jo mand."
Jeg begravede ham der. Nu ved du, hvorfor jeg dræbte ham.
Alt, hvad du siger til mig... lyder som løgne.
- Stripperen, Picasso, portrættet. - Jeg kan hente portrættet af Picasso.
- Det ligger i mit pengeskab. - Kom, vis mig det.
Hvis vi skal stole på hinanden, skal du stole på mig uden beviser.
Elsa... Jeg ville ønske, jeg kunne stole på dig.
Og jeg tror dig ikke.
Punktum!
Fred...
Du er en løgnhals, Elsa! En skamløs løgnhals!
Åh, Lydia...
Det var ikke mig, der bulede din bil.
- Far, hvor skal du hen? - Gå en tur i den skide park!
Far?
Vent, far! Hvad sker der?
Mor er knap nok blev kold, og så ser du hende kvinde.
- Det vedkommer ikke dig. - Jo, det gør.
Du er helt rød.
- Og så? - I din alder...
Må jeg ikke være det? Hvad foretrækker du? Grøn eller blå?
Bland dig ikke i mine anliggender! Og giv mig min ekstranøgle tilbage.
- Og hvis der er noget akut? - Så ringer jeg til viceværten.
Farvel, Lydia!
Hvorfor er du her?
På torsdag skal vi underskrive kontrakten for lagerlokalet.
Jeg skal bestille alle "tab ikke"- brillerne.
- Har du bestemt dig? - Ja, det har jeg.
- Og? - Jeg gør det.
Virkelig?
Kom forbi inde, så går vi i banken og får lavet en check.
- Mange tak. Tak. - Farvel, Lydia.
Herregud! Lydia, hvad er der nu?
Godaften.
Typisk at du dukket uventet op netop i aften! Hvad vil du?
- Vi må tale sammen. - Om hvad?
- Må jeg komme ind? - Ja.
- Må jeg sætte mig? - Ja da.
Jeg ved ikke, om du er hendes mand, hendes eks-mand eller hendes døde mand...
Sagde hun, at jeg var død? Jeg ved ikke, hvad du hedder.
- Frederick Barcroft. - Max. Maxwell Hayes.
- Elsa, min kone... Hun er farlig. - Er I stadig gift?
Ja, teknisk set, men det er længe siden. Hun forveksler virkelighed med fantasi.
Hun tror på sine egne løgne, som om de var sande. Jeg elskede hende højt.
- Men du var hende utro! - Hun var utro først.
Hun har fået dig til at tro det.
Hun forvandler sine fantasier til virkelighed.
Da hun var utro, tog jeg hende på fersk gerning.
Så du tog til London for at afsløre hende?
Hun har aldrig været i London! Det var her, i New Orleans.
Jeg trænger til en drink.
- Vil du have noget? - Nej, jeg drikker næsten ikke.
Hun sagde, at jeg var en drukmås. En ting er sikker...
Hun driver folk til vanvid. Hun lever i en drømmeverden.
Har hun talt om skuespillerinden?
- Blondinen med de store... Du ved. - Ja, Anita Ekberg.
Har hun fortalt om sin drøm om at tage til fontænen i Rom?
Ja, men du ville ikke tage hende med.
Hun ville hoppe ind i fontænen og klæde sig som hvad-hun-nu-hed.
Og jeg skulle klæde mig som manden i filmen.
Det rene vanvid. Og hvorfor? For at blive anholdt?
- Jeg kom bare for at advare dig. - Vent lidt, Max.
Er det sandt, at hun lignede Anita Ekberg som ung?
Nej, det er løgn.
Hun var endnu smukkere.
Hun var den smukkeste blondine i hele New Orleans.
Begå ikke den samme fejl.
At lade Elsa gå... var mit livs største fejltagelse.
Elsa!
Elsa, hvad er der? Jeg må tale med dig!
Nej, Fred. Vi taler om det i aften, okay?
Du er mit liv, ved du det?
Følg den taxi.
Kør mig hjem.
Elsa?
- Elsa? - Jeg er i badeværelset.
- Jeg har lavet middag til os. - Jeg kommer.
- Du har næsten ikke spist noget. - Jeg er ikke så sulten.
Skal jeg lave te til dig?
Bare hold om mig
Denne scene er næsten pornografisk. Sikke en kvinde!
John, hvad er prognose for en, der er i dialyse?
Det er ikke til at sige.
Det afhænger af generel tilstand, livsstil, alder.
Hvem taler vi om, Fred?
Elsa er i dialyse.
Jeg tænker bare på, hvad fremtidsudsigterne er.
Jeg må se på hendes baggrund, men...
Men hvad? Sig det.
Lad os sige, at det ikke tegner lovende for nogen på hendes alder.
Vil hun dø?
Alle dør med tiden.
Jeg er en idiot.
Ja, du er en idiot, min ven.
Hvad er klokken?
Kvart i fem. Hvorfor?
Kom med mig.
- Godaften. - Mange tak, Fred.
- Er det, hvad du har lavet i eftermiddag? - Hvad er dine planer i næste uge?
Hvabehar?
- Åbn det. - Hvad er det?
Læs det.
- Billetter! - Rom. Din by, ikke?
Åh, Fred!
- Jeg dør af spænding! - Det håber jeg ikke.
Du ved, det portræt, Pablo malede af mig. Han malede min arm.
Men min hånd så ud, som om den kom ud af min skulder.
Du er bedårende, selv om jeg kun tror på en tredjedel af det, du siger.
Tror du ikke, at Pablo Picasso malede et portræt af mig?
Jeg kan ikke være sammen med en mistænksom mand.
Jeg tror dig.
- Skal han passere fontænen? - Nej.
Jeg vil opdage den om aftenen som Anita. Jeg siger til, når jeg er parat.
Smil.
Åh, Fred, det her er fantastisk!
Det kostede sikkert en formue. Har du taget et lån?
- Nej, jeg stjal pengene. - Hold nu op.
Jeg havde dem tilfældigvis.
Du troede nok aldrig, at du ville bruge dem sådan her.
Nogen sagde engang, over en absurd restaurantregning-
- at visse ting er uvurderlige.
Så du, hvordan de stirrede?
Hallo!
Det her er min mand!
Far? På badeværelset? Jeg ved det ikke.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. Vi spørger viceværten.
Han er rejst, men han bad mig give dig den her.
- Er han rejst? - "Kære Lydia, angående pengene..."
Det er skrevet til mig.
"Angående pengene, som du og Jack talte om, så har jeg..."
"...valgt at springe fra."
"Det kommer nok som en overraskelse, og du forstår nok ikke hvorfor."
"Jeg er nu i Ro..." I Rom?!
I Rom med Elsa!
"Jeg vil satse på vores lykke."
"Jeg er sikker på, at tingene løser sig på en måde."
"En ting til, Lydia. Jeg har nok ikke været en..."
"...god far, og det er jeg ked af."
"Er jeg stadig din far i det næste liv, vil jeg råde bod på det. Far."
Han er morsom, mens han tager røven på os. Sig noget, Lydia.
Min far har aldrig sagt undskyld. Det er første gang.
- Han spilder penge på hende kællingen! - I stedet for din investering?
Han er ikke interesseret, Jack!
Det er jeg faktisk heller ikke. Du må gøre det med dine egne penge.
Jeg elsker dig.
Lad os gå... til fontænen i aften.
Ja.
- Katten. - Hvilken kat?
Den skal være ligesom i Anitas film. Hvid og lille.
- Men hvorfra skal jeg få...? - Åh, søde Fred.
Jeg har drømt om det så længe. Det skal være præcis, som jeg drømte.
- Jeg kommer om lidt. - Giv dig god tid.
Hvad synes du?
Hvad kan jeg sige?
Jeg er så nervøs.
- Il gatto? - Nej, ikke før vi er ved fontænen.
- Allora, andiamo? - Andiamo.
- Synd, at det ikke er sommer. - Nej, Fred. Du tog mig med hertil.
Du er en rigtig engel.
Kattekillingen. Giv mig killingen.
- Åh, lille skat. - Jeg forsøgte. Den er næsten hvid.
Vi er jo heller ikke Anita og Marcello, vel?
Un bicchiere di latte.
Et glas mælk til katten.
Da de stod omtrent her, tror jeg...
...sendte hun ham af sted efter mælk til katten.
- En i filmteamet gjorde det for ham. - Fred...?
- Fred, Fred, Fred. - Okay.
Klarer du dig? Bliv der. Jeg er tilbage om lidt.
Desværre fandt jeg kun yoghurt.
Smag på den. Den er god.
Marcello, kom her!
Vi dør af lungebetændelse!
Er det her et frygteligt sted at dø?
Han kærtegner hende med sit blik.
Han forguder hende, som om hun var en... gudinde.
Og så er der kun de to...
...helt alene i verden.
Lyden fra vandet forsvinder.
Min elskede, min Marcello, jeg vil indrømme noget for dig.
Jeg elsker dig højere, end jeg nogensinde har elsket nogen.
- Tak skal du have. - Nej. Tak skal du have.
- Mange tak. Tak. - Nej, selv tak
Jeg elsker dig. Jeg elsker dig.
Det lykkedes mig at åbne pengeskabet.
Hun lagde en besked. Hun ønskede, at du fik det her.